Grunnlaget for vern av klimafordrevne etter EMK
Master thesis
![Thumbnail](/bora-xmlui/bitstream/handle/11250/3144772/9671678.pdf.jpg?sequence=3&isAllowed=y)
View/ Open
Date
2024-05-10Metadata
Show full item recordCollections
- Faculty of Law [2616]
Abstract
Masteroppgaven er et bidrag i å klarlegge i hvilken grad EMKs absolutte bestemmelser, herunder art. 2 og 3, gir grunnlag for å oppstille statlige non-refoulement-forpliktelser for å beskytte klimafordrevne. Non-refoulement kan også omtales som et forbud mot utsendelse. Prinsippet er en folkerettslig norm og regnes for å utgjøre ryggraden i internasjonal flyktningrett.
Antallet klimafordrevne anslås å øke drastisk de kommende tiårene. Likevel er ikke klimafordrevne vernet etter flyktningkonvensjonen eller andre regionale eller internasjonale reguleringer. EMD har imidlertid etablert at EMK gir grunnlag for å oppstille forbud mot utsendelse hvor saksøker står i fare for å få sine rettigheter krenket etter art. 3. Med dette har domstolen åpnet for å innfortolke non-refoulement-forpliktelser i konvensjonen. Spørsmålet er om slike forpliktelser også utløses når risikoen skyldes klimaforandringer.