«U have to talk together 😌»: En studie av kodeveksling, emoji og emotikon i Facebook Messenger-samtaler
Master thesis
![Thumbnail](/bora-xmlui/bitstream/handle/1956/22898/masterthesis_Morland.pdf.jpg?sequence=6&isAllowed=y)
View/ Open
Date
2020-06-20Metadata
Show full item recordCollections
- Master theses [274]
Abstract
De siste årene, kanskje spesielt de siste 20, har man opplevd en slags revolusjon når det gjelder hvordan man kommuniserer gjennom digitale medium. Denne oppgaven undersøker en liten del av nettopp denne utviklingen, nemlig forekomsten og bruken av kodeveksling, emojier og emotikon i Facebooks meldingsfunksjon, Facebook Messenger, i tillegg til andre språktrekk som karakteriserer denne typen kommunikasjon. Materialet jeg som danner grunnlaget for analysen er et korpus på 13519 ord bestående av elleve samtaler mellom 21 informanter fra Facebook Messenger. Problemstillingen i denne oppgaven er todelt. Jeg har undersøkt «i hvor stor grad engelsk blir brukt i Facebook Messenger-samtaler og om det er andre språktrekk som er karakteristiske for disse tekstene» og jeg har undersøkt «hvilke funksjoner kodevekslingen, emojiene og emotikonene har i utsagnene». I tillegg har jeg hatt to forskningsspørsmål: «Hvilke typer innslag av kodeveksling møter vi i Facebook Messenger-tekstene» og «hvilke typer emojier og emotikon møter vi i Facebook Messenger-tekstene». Ved å kategorisere alle ordene i norske ord, engelske ord, andre språk, tilpassede ord og uklart før jeg deretter delte dem inn i ordklasser fikk jeg god oversikt i hva slags kodeveksling som forekom i Facebook Messenger-samtalene. Emojiene og emotikonene ble kategorisert ut ifra de paralingvistiske funksjonene som kom frem Li og Yang (2018, 5-7). Kodevekslingen viste seg å utgjøre mellom 2,81 % og 3,88% av korpuset. Resultatene peker i retning av at informantene velger å kodeveksle der dette kan bidra til kortere meldinger eller der budskapet blir mer presist, i tråd med Lies (2011) tanke om økonomisering i «Instant Messaging». 92,3% av emojiene og emotikonene hadde holdnings-/følelsesmarkør eller -forsterker som primærfunksjon. Det er ingen tvil om at bruken av emoji og emotikon spiller en viktig rolle for informantene, både for å uttrykke seg samt for å gjøre sitt budskap forstått når man ikke kan spille på tradisjonelle gestikuleringer som i samtaler som finner sted ansikt-til-ansikt. Til slutt har jeg kommet frem til følgende hypotese som gjelder for hvordan informantene kodeveksler: «Alle funksjoner i setningen som kreves av det finitte verbalet må være på samme språk som det finitte verbalet. Disse funksjonene kan derimot være implisitte og dermed bli utelatt. Funksjoner som ikke kreves av verbalet kan være på et annet språk enn verbalet». In the last twenty years or so, we’ve experienced a kind of revolution in regard to how we communicate through digital media. In this thesis I explore a part of this development, specifically the presence and use of code-switching, emojis, and emoticons in Facebook Messenger-conversations, as well as other some other related language features. Based on a corpus containing 13519 words, collected through eleven conversations involving 21 students, I seek to answer a twofold topic question: “In what degree is English used in Facebook Messenger-conversations, and are there other language features that are characteristic for this type of text” and “what are the functions of code-switching, emojis, and emoticons in the messages”. In addition, I have posed two research questions: “What type of code-switching occurs in Facebook Messenger-conversations” and “what type of emojis and emoticons occur in Facebook Messenger-conversations”. By categorizing the words in the corpus as Norwegian words, English words, other languages, loan words and unknown, and later into parts of speech, I managed to identify how code-switching occurred in the Facebook Messenger-conversations. The emojis and emoticons were categorized according to the paralinguistic functions presented in Li & Yang (2018, 5-7). Code-switching constituted between 2,81% and 3,88% of the corpus, and their use seem to indicate that the students use code-switching as a tool in order to write shorter messages and/or home in on their intended meaning, in accordance to Lie’s (2011) idea that Instant Messaging-users want to keep their messages short and to the point. 92,3% of the emojis and emoticons had either “attitude/emotion signal”, or “attitude/emotion intensity enhancer” as their primary function. There’s no doubt that emojis and emoticons are important to the way the students express themselves, but also to clarify their message when they cannot express themselves with traditional gestures as opposed to face-to-face conversations. Lastly, I have developed a hypothesis explaining how the students code-switch: “The finite verb and its dependents has to share the same language. The dependent may be implied based on the context and thus omitted from the message. The complements of the verb may be in a different language than the verb.”
Description
Revised version: some errors corrected