Fremskrittspartiets organisatoriske utvikling fra 1973 til 2013: fra antiparti til masseparti?
Peer reviewed, Journal article
Accepted version
![Thumbnail](/bora-xmlui/bitstream/handle/1956/8295/Mjelde_Norsk%20statsvitenskapelig%20tidsskrift.pdf.jpg?sequence=5&isAllowed=y)
View/ Open
Date
2013Metadata
Show full item recordCollections
Abstract
Denne artikkelen analyserer Fremskrittspartiets organisatoriske utvikling fra oppstarten som en løs bevegelse under Anders Lange, og spør om Frp i dag har blitt et regulært masseparti. Selv om massepartiet ikke representerer et organisatorisk endepunkt, kjennetegner dets struktur fortsatt norske partiorganisasjoner i stor grad. Utfra en idealtypisk definisjon av massepartiet, diskuterer jeg Frps utvikling langs fem sentrale dimensjoner: 1) fokus på medlemmer; 2) massemedlemskap; 3) territoriell forankring; 4) desentralisert beslutningsstruktur; og 5) kobling til sivilsamfunnet. Hovedfunnet er at Frp har blitt et masseparti i henhold til kriteriene 1 og 3, men ikke 2 og 5, og at Frps beslutningsstruktur er delvis desentralisert.